Tidligere på...
Jeg forhandlet med djevelen for å redde faren min.
Denne djevelen var en maskin, et skip besatt av å ødelegge verden.
Den hadde store planer for meg.
Den fikk meg til å ødelegge New York, og skade folk jeg elsker.
Hva har skjedd?
Drepte Irisa Tommy?
Ja.
Du husker Pilar, Rafes kone.
Du er ikke syk fremdeles?
Aldri vært bedre.
Alak!
Om du kjemper, skader du barnet!
Pilar har kidnappet Alak og Christie.
Vet du hvor mange jeg har drept?
Vet du hvor mange du kan redde?
For å redde planeten måtte vi reise inn i mørkets hjerte.
Skipet som lå begravd dypt under byen Defiance.
Han gjorde det.
Vi reddet visst verden.
Sånn, ja. Kom igjen.
Jeg elsker deg, jenta mi.
Noe nytt om Nolan?
Han forsvant.
Gamle St. Louis er borte.
Om Nolan var i kollapsen, er jeg redd han også er borte.
7 MÅNEDER SENERE
Tsurozen slår seg av.
For å bevare
det som gjenstår av strømmen.
Far...
Jeg er redd.
La frykten forsterke besluttsomheten din.
Oppdraget vårt må ikke feile.
Gulanitten er denne veien.
Den kan ha vakthold.
Synd for vaktene.
Fru ordfører, stasenettet ble nettopp slått av.
Jeg beordret det.
Gulanittlagrene er nede til tre prosent.
All strøm skal sendes til oppvarming og medisinske tjenester.
Og de spør fortsatt etter deg på NeedWant.
Så klart.
Med stasenettet nede,
er byen åpen for angrep fra hva enn som kommer gjennom
- Bisselpasset. - Tror du ikke jeg vet det?
Folk er redde.
Jeg er også redd.
Ikke fortell noen det.
MCCAWLEY GRUVER
Dette bør være en nødssituasjon, Lambert.
Jeg må styre byen.
- Det er dr. Yewll. Hun har vunnet 30 000. - Yewll?
- Hun er ingen gambler. Hva gjør hun? - Jeg vet ikke, men om hun fortsetter,
vil hun ruinere oss.
Doktor Yewll.
Du gambler ikke vanligvis her.
Slapper bare av. Får ut ya-yasene mine.
- Vinner stort, ser jeg. - Ja.
Er du ute etter driks?
Vær så god. Gå nå.
- All sammen, forhold dere rolige! - Ingen beveger seg!
Gi meg pengene, skriptbrikkene og smykkene deres!
Ikke rør deg.
Om alle gjør som de får beskjed om, klarer alle seg fint!
- Tøm lommene. Ikke tenk på det. - Tøm dem!
Snu deg.
Gå!
Jeg tror ikke det!
Åpne safen!
Venn, jeg styrer ikke lenger stedet.
- Du er fortsatt eieren! - Men jeg kan ikke koden.
Det neste skuddet går gjennom skallen på noen!
Ok.
La meg gjette.
Du er en arbeidsløs gruvearbeider?
Hap, er du under masken?
Bare hent skriptene!
Ting er ganske desperate her, ikke sant?
Gruver kollapset, powgårder dekket av et tonn snø,
det finnes ikke byggejobber.
Men dette er ikke løsningen.
Hold kjeft og gi med de jekking pengene!
Berlin! Se opp!
Går det bra?
Litt av en dag.
Dette er en votansk ark.
Hvorfor er den under bakken?
Den må ha krasjlandet.
Ja.
Livskapslene mister strøm.
Datter!
Ikke ennå.
Ingen vil savne ham.
Du må holde fokuset.
Vi kom ikke hit for å spise.
Du har for mange regler.
Jeg liker våpenet hans.
Hvor er datteren min?
Kan du irathientisk?
Irisa?
Jenta mi. Hei.
Hei.
Jenta mi? Hei.
Går det bra?
Pusten din stinker.
Du har det fint.
Greit.
Kom igjen.
Hvordan kom vi hit?
Hvor er vi?
Gudskjelov.
OKLAHOMA BY 800 KM FRA DEFIANCE
Noen bevegelse?
Nei.
Ingen patruljer.
Bra.
Kom fort.
Vi så dem.
Pakk deg inn.
Det er et stykke.
Det er et gammelt sted Pilars foreldre eide da hun var liten.
Bare kona mi er sprø nok til å skjule seg bak fiendens linjer.
Barnebarnet vårt.
Har du sett Alak og Christie?
Ikke ennå. De er nok inne.
Om kona di har skadet dem,
vil hun dø en smertefull død.
Og om hun ikke har skadet dem...
Samme resultat.
Jeg ser poenget ditt.
Hvordan kommer vi ned?
Det er for bratt.
Vi må gå hele veien rundt.
Kom igjen, tilbake til rulleren.
Ingenting er som kulde for å unngå krupp.
Må han skiftes på?
Ja, men ikke vær redd. Bestemor har lille Luke.
Votanis-kollektivets dødsskvadron.
De har tatt kjøretøyet vårt.
Shtako.
Vi kan ikke la dem oppdage barna.
Greit.
La det se bra ut.
- Gå. - Rolig.
Stans der dere er!
Slipp våpnene deres!
Ikke skyt!
Når himmelen faller til jorden...
skal fred regjere!
Vi er lojale til kollektivet.
Lojale til kollektivet?
Det vil jeg bedømme.
Jeg er general Rahm Tak.
Udyret.
Dere har hørt om meg.
Men jeg vet ikke hvem dere er.
Jeg er Datak Tarr fra Shanje Liro.
Jeg kjenner til navnet.
Dere er fra Defiance.
En selvutnevnt forbryterherre, ikke sant?
Jeg har lært å tjene litt blant menneskene.
Litt, ja.
Dine donasjoner til vårt felles beste har vært smålige.
Og du er bare inngiftet Shanje.
Frue.
Jeg bader meg i stjernenes skjønnhet.
Du skamærer meg, favi Tak.
Hvem er den rosahudete?
Hvem kaller du rosahudete, din Edgar Wintershtako?
Si navnet ditt!
Fortell generalen navnet ditt.
McCawley.
Navnet er Rafe McCawley.
Ikke drep ham.
Mennesket er dusøren vår.
Det er utlyst dusør på ham i Defiance.
Dere er heldige.
Karavanen min er på vei til deres hjemby.
Vi slår leir her.
Vi kan reise sammen, etter vi har spist og hvilt.
Jeg tar ikke nei for et svar.
Jeg har savnet dannet selskap.
General Tak, kan jeg spørre hva du skal gjøre i Defiance?
Det kan du.
Jeg skal drepe alle menneskene,
og brenne dette avskyelige stedet ned til grunnen.
Premien din.
Du trenger ikke gjøre det. Alt er der.
Jeg teller to og to. Det går fort.
Hun trenger det for å betale for å krysse Steinørkenen.
Hva snakker du om?
Hvorfor har du pakket?
Unnskyld meg.
Har en billett på morgendagens landtransport.
Tenkte jeg skulle prøve lykken ute i vest.
Byen trenger deg.
Denne byen trenger en fin minnetale.
Defiance har gått gjennom verre vintre enn denne.
På tide å innse sannheten.
Det har gått sju måneder siden McCawley-gruvene kollapset.
Gulanitt var byens livsblod. Den har ingen fremtid uten det.
Og jeg hørte forresten nettopp at stasenettet er nede.
- Amanda, er det sant? - Det er midlertidig.
Så vi er bare midlertidig fortapt. Gode nyheter.
Jeg drar med ren samvittighet.
Hør her. Vi mistet soldater, leger, ingeniører,
alle med evner de kunne bruke i verden utenfor.
Vet du hvem som ble?
De som ikke kan dra.
De som ikke kan overleve Steinørkenen.
De er avhengige av folk som oss for å klare seg.
Doktor, du er...
Du er byens eneste lege.
Om du drar, vil folk dø.
Ingen av oss vil ha det på samvittigheten.
Det at du prøver å appellere til min bedre side er så menneskelig.
Så du blir?
Kom deg ut herfra.
Jeg har arbeid.
Det siste jeg husker...
var at taket raste ned på oss.
Du var i armene mine, og...
jeg dro deg inn i en kapsel.
Og den lukket seg, vi må ha sovnet.
Jeg våkner og noe drar oss ut.
Et romvesen jeg aldri har sett.
Eldre mann med yngre jente, lilla hud, veldig sterke.
Ringer det en bjelle for deg?
Kuttet de deg?
Ja. Du også har det.
Vel...
Defiance er den veien.
Vi burde nok gå snart.
Jeg kan ikke.
De vil lynsje meg.
Det er den eneste byen.
De vet at jeg er massemorder.
Jeg ødela New York.
Nolan, jeg drepte Tommy.
Greit.
Hør her, for jeg vil bare si dette én gang.
Det var arkhjernen som drepte dem. Ikke du.
Du er like mye offer som alle andre.
Du kjempet imot, du slo den, og du reddet alle.
Jeg er utrolig stolt av deg.
De vil fortsatt lynsje meg.
Detaljer.
Hva er det?
Det er et ormehullbluss.
Langdistansebeskjed i kode. Votanis-kollektivet.
VK er ikke vanligvis så langt nord.
Hvem snakker de med?
Hva er beskjeden?
Det er bra.
Fikk nettopp høre fra Defiance at stasenettet er nede.
Datak, Stahma.
Spennende nyheter fra mine spioner utenfor Defiance.
Gulanittmangelen har visst tvunget byen
til å stenge ned stasenettet.
Grunn til å feire.
Dere vil enkelt bekjempe dem.
Og det gjør dere glade?
Så klart, favi Tak.
General Rahm Tak.
Jeg vet at jeg ikke skal ta jobben personlig,
men jeg må innrømme
at jeg vil nyte denne kampanjen.
Selve tanken på Defiance gjør meg kvalm.
Hvordan kan dere to bo der?
Jeg vil feste en kabel til buen
og dra det hele ned.
Kanskje sette opp en statue av meg der den var.
Det er en vakker drøm.
Var det sarkasme?
For jeg lover deg, favi Tarr,
at mine ambisjoner er oppnåelige.
Jeg lider ikke av tvangsforestillinger.
Der er signaleren vår.
Han som holder ormehullbluss-pistolen.
Jeg så ham i Defiance.
De ser ikke ut som soldater.
Hvorfor signaliserer de VK?
Fordi de er spioner.
Gå rundt til høyre.
Den er din.
Jeg tar han ved bilen.
Ikke rør deg.
Du er fra Defiance.
De skrev den boken om deg.
Hvilken bok?
Jeg leste den.
Oppdratt av et menneske.
Slipp våpenet!
Irathientjente.
Kommer du nærmere, skyter jeg!
Nei.
Ingen skyting.
Vi er venner.
Jeg kan engelsk, ser du?
Se.
Du skjelver.
Jeg skal vise deg hva det betyr...
å være en ekte votaner.
Irisa?
Hei!
Kom igjen.
Hva skjedde?
Våpenet låste seg.
La meg.
Jeg har hatt tre barn.
Du holder ett av dem fastlenket
så hun ikke skal rømme.
Du brukte nok hele natten på å komme på den.
Sjekk fellene, morogutt.
Det blir kaldt der ute.
Jeg går.
Jeg må strekke på beina.
Kom igjen, hvor skulle jeg rømme? Vi er midt i ødemarka.
- Jeg vet at du vil drepe meg. - Mamma.
Unnskyld meg?
Og jeg klandrer deg ikke.
Jeg vet hvor sinte dere begge er.
Men du bryr deg ikke.
Ikke si det. Jeg bryr meg veldig.
Men likevel er vi her.
Foreldrene dine er grusomme folk.
- De truet meg. - Spar meg.
De ville drepe meg
- om jeg ble der. - Når de sier...
Jeg kunne ikke forlate familien min igjen,
derfor måtte jeg ta dere med.
Det forstår du vel, som far?
- Jo visst. - Vennen, hysj.
Da er det avgjort. Vi går sammen.
Fjern lenken.
Vær så god, Christie.
Her er barnet ditt.
Jeg elsker deg.
Ser ut som J-Rep stakk.
- Bra. - Ikke vær så sikker.
Jordrepublikken var det eneste som holdt VK ute av Nord-Amerika.
Kom igjen.
Amanda prøvde å skyte meg.
Hun vurderte å skyte deg.
Hun skjøt ikke faktisk.
Nei.
Bli i bilen.
Sikker på du har nok kuler?
Hvor er Pottinger?
Han er borte.
Jeg har ansvaret igjen.
Jukset du med valgurnene?
Byen klarer seg så vidt. Jeg holder meg fast med fingertuppene.
Hvor pokker var du?
Fanget under halvannen kilometer solid stein.
Hvor lenge har vi vært borte?
Sju måneder.
Er Irisa...
Nede? Ja.
Unnskyld meg.
Visste det var deg.
Irisa, kan du signere denne?
Den er til kjæresten min.
Hvordan føles det å redde verden?
STEINØRKENENS UTROLIGE GUDINNE
Det føles nok flott.
Hva skjedde med hodet ditt?
Stasenettet er nede. Hva pokker foregår med det?
- Har ikke nok gulanitt. - Det må dere ha.
Du må få dem opp, nå.
- Du forstår ikke. - Nei.
Du forstår ikke.
Votanis-kollektivet.
De kommer.
Denne boken er søppel.
Jeg vil ikke signere den.
Gå vekk, Poole.
- Men vet ikke du hvem det er? - Gå hjem, betjent.
- Jobben slutter om én time. - Gå hjem!
Jeg er lensmannen nå.
STEINØRKENENS UTROLIGE GUDINNE
Er det alle våpnene i lageret?
Mye ble tatt da J-Rep dro.
Greit. Det må holde til å begynne med.
Det virkelige problemet er strøm.
Om vi ikke får stasenettene i gang,
er krigen over før den begynner.
- Kom igjen. - Hvor skal vi?
- Til gulanittgruvene. - Det er meningsløst.
Hvorfor det?
Gruvene kollapset kvelden du forsvant.
Bakken ble hard, ble til noe ukjent,
men våre bor kommer ikke gjennom.
Vi kommer oss ikke til gulanitten.
Men Irisa og jeg kom oss ut
til overflaten.
Så det må være en tunnel eller noe.
Vet ikke du hvordan dere kom til overflaten?
- Nei, men det vet lillahudene. - Lillahud?
Jeg sier det på vei.
Hei!
Berlin!
- Berlin, hva pokker gjør du? - Hun drepte Tommy!
En maskin drepte Tommy!
Legger du hånd på henne igjen, bryr jeg meg ikke hvem du er,
da dreper jeg deg.
Har det utstyret alltid vært der?
Nei, det er nytt.
Du sa ingen var hjemme hos gruvene.
Ja.
Ser ut som noen har funnet seg til rette.
Teknologien er votansk, indogensk.
Ser ut som okkupantene våre kommer fra ditt område.
Jeg er fra Denver.
Kjære deg.
Kom til pappa.
De lilla tok våpenet mitt, så vi er på rett sted.
De har terraformere.
Hva pokker var det?
Jeg vil ikke sjekke.
Sterk puls. Hun er bare slått ut.
Kom igjen.
På meg, dekk til høyre.
Rahm Tak.
- Er det noe galt? - Ikke snakk.
Kom.
Fort.
Vi fant noen mennesker.
Burde være lærerikt.
Noen har vært opptatt her nede.
Hva pokker trenger de all gulanitten til?
Jeg vil få hendene mine på en drone.
Se hvordan de virker,
så skjønner vi kanskje hvem eller hva vi har med å gjøre.
Jeg husker deg.
Vil du si hva du gjør i gruvene våre?
Så du føler deg livlig?
Slipp våpenet!
Slipp det!
- Går det bra? - Ja.
- Måtte du skyte henne i magen? - Jeg siktet på beina.
Bra sikting.
Jeg er litt skjelven etter å ha blitt zappet.
Vil hun overleve?
Bare om vi får henne til en lege fort. Ta rulleren.
Det er VK-patrulje.
- Jeg skal snakke med dem. - Løsne lenken først.
Mor ville bli sur.
Luke er halvt castitaner, halvt menneske.
Vet du hva Votanis-kollektivet gjør med blandede barn?
Finn et godt skjulested.
Vær hilset!
Når himmelen faller til jorden, vil fred regjere.
Ja da, kjedelig.
Vet du hvem jeg er?
Rahm Tak.
Udyret.
Jeg er med dere.
Jeg jobbet som spion for kollektivet.
Jeg drepte Jordrepublikkens ambassadør Tennety.
Hva sa du at du het?
Quentin McCawley.
McCawley.
McCawley?
McCawley.
Aldri hørt om deg.
Nei!
Var det sønnen din?
McCawl...
Det var unødvendig å drepe ham.
Han gjorde det bare av trass.
Beklager, Rafe.
Som familie, vil vi alle bære dette...
og ta hevn sammen.
Takk, Datak. Det betyr mye.
Det kommer noen.
Generalen spør etter dere to.
Stahma.
Du sa at dere fanget pappabjørn McCawley et sted her i området, ikke sant?
Ja.
Men dere merket ikke at han hadde en sønn løpende fri.
Vi er like overrasket som deg.
Smarte mennesker.
Jeg lurer på om du er den smarte.
Se på dette. Jeg fant en mus.
Dette er et privat hjem. Dere har ingen rett til å være her!
Hva så?
Barnet. Vi må få soldatene ut herfra.
Nei!
Pappa!
Dere er alle djevler!
Måtte Rayetso sende sjelen din...
til ensomhet og brann!
- Hun er i sjokk. - Jeg er ikke i sjokk.
Jeg vet nøyaktig hva jeg sier.
Måtte din liro stinke av uren død
i de evige Tre helveter!
Tilgi henne, vær så snill.
Stahma.
Lærte du dette mennesket vårt folks forbannelser?
Dette er din ektemanns kniv.
Du skal drepe dette mennesket med det.
Gjør det for meg.
Jeg merker tvil.
Vil du drepe dette mennesket i bytte mot din manns liv?
Stahma.
Ta et valg.
Stahma!
Ta et valg!
Jeg er ikke redd.
Nei!
Nei.
Takk, general, for at du ga klarhet.
Så klart er det eneste gode mennesket et dødt et.
Favi Tak,
kan vi fra herfra nå?
Det stinker menneskedød.
Så klart.
Dra ut!
Nei.
Rayetso, nei.
Vær så snill...
bring henne tilbake.
Luke?
Han er sulten.
Barnet, takk Gud.
Husker du hvordan våre barn gråt sånn da de var...
Rafe.
Rafe McCawley, våkne nå.
Alak, min sønn, du skal glemme hva som skjedde her.
Du skal glemme denne dagen,
og elske dette barnet
som du elsket min Christie.
Jeg burde vært bedre.
Jeg også.
Hva gjør du?
Vi kan ikke kaste det bort.
Hva skjer med hemmelighetskremmeriet?
Vi holder det skjult. Ingen må se henne.
Hvorfor ikke? Hvem er pasienten?
Heks, uhellig tyv.
Kan du hjelpe henne?
Jeg nærmer meg ikke den tingen. La naturen gå sin gang.
Om du lar henne dø, vil vi grave to graver.
Greit.
Lenk henne fast.
Doktor, hun er halvdød.
En optimist ville si halvt levende.
Lenk henne fast.
Kom igjen.
- Så du vet hva hun er? - Hun er som et rovdyr.
Designet av evolusjon til å overvinne, drepe og sluke.
Hun går som en jeger.
Hun spiser som en kannibal.
Hva slags votaner er hun?
Det var en tidlig votansk rase, en som kommer fra før resten av oss.
En som bestemte alt veldig lenge.
Gratulerer.
Dere fant en helt ekte omec.
Omec?
Jeg har hørt navnet, men trodde de hadde dødd ut.
De gjorde visstnok det.
Hjemme bygget vi arker for å unnslippe den eksploderende solen.
Våre virket.
Deres gjorde ikke.
Hei! Vi vil ikke skade deg.
Overvinne, drepe, sluke.
Skriv det på en T-skjorte, så du husker det.
Nolan sier der er enda en.
En mann.
Drep dem begge.
Dere aner ikke hva dette er.
Det vil varme.
Kan du casti?
Beklager at det ble hardt...
men du...
En god høyre hook.
Kapow.
"Kapow."
Varm.
Sånn ja.
Godt og varmt.
Veldig kledelig.
Jeg heter Kindzi.
Nolan.
Irisa.
Det legen sa om at dere er kannibaler,
da du slikket meg i hulen...
Du skulle ikke spise meg, vel?
Du forstår meg, ikke sant?
Hva bringer deg hit denne fine ettermiddagen?
Favi Ksaruko, hallo.
Monguno, hvordan går det med mandolinen din?
- Greit. - Han øver ikke nok.
Hvordan kan jeg hjelpe, fru ordfører?
Ja, en votansk venn av meg fortalte meg en historie i dag
om omecene.
"Djevler", som dere mennesker ville si.
Hekser.
De tar de uskyldige.
Mørke guder.
Ville du kalle dem kannibaler?
Bare om jeg var upresis i språket.
Kannibaler spiser sin egen art.
Men omecene
foretrakk å spise oss.
"Og på kvelden før den siste rotasjonen
ble de utvalgte plassert under vann og under stein,
for djevlene ville snart komme ut
fra stjernene for..."
Skrekkinnhøstingen.
Hvert 76. år kom omecenes hjemmeplanet, som er her,
nær de andre votan-planetene.
Omecene kom i digre romskip og tok med seg
mange tusen av våre forfedre.
De som ble innhøstet ble holdt som slaver til omec-herrene deres ble lei.
Eller sultne?
Nettopp.
De gamle historiene er tull.
Tull.
Du ignorerer ditt folks historie på eget ansvar.
Jeg tror ikke på omecer.
Det er fordi du er en dum gutt med jobb å gjøre.
Gå.
Ikke hør på sønnen min.
Omecene var veldig ekte.
Veldig farlige.
Jeg er her for datteren min.
Godt og vel, general,
men Defiance går ikke ned uten kamp.
Hvordan vil du ta byen med en så liten angrepsstyrke?
Vi har et våpen.
Hva slags våpen?
"Det er vår hemmelighet,
og jeg vil holde den."
Det er en Johnny Cash-sang.
"The Man in Black."
Til å være Kollektivmedlem fra sør,
har du fantastisk kontroll på menneskekulturen.
Jeg studerte i New York etter jeg immigrerte.
Jeg levde med dem, spiste med dem.
Jeg vet alt man kan vite om alt menneskelig.
Når man bor hos griser, blir man vant til griseri.
Pris Rayetso.
Men ikke misforstå,
jeg ønsker det griseriet.
Tenk på søte løytnant Bebe.
En indogener som gikk med menneskehud for å infiltrere et kjøpesenter,
og drepte hundrevis av mennesker.
Huden hans er heroisk.
Jeg kaller det poesi.
Vi skal ta deres menneskespråk,
landet deres, klærne deres,
huden fra ansiktene deres.
Alt i denne verden er vårt.
Håndfast skjebnesbestemmelse.
Kjenner du til uttrykket?
Jeg vet at det er et menneskekonsept.
Så velinformert,
begge to.
Du gjør ære på oss.
Mennene snakker.
Jeg skammer meg.
Jeg prøver å bestemme meg
for hvordan jeg skal sette dere i arbeid for den votanske sak.
Alt for å tjene kollektivet, general.
Godt.
For du, Datak, skal være en sabotør for Votanis-kollektivet.
Du skal hjelpe meg bringe den forhatte lille byen til knærne.
Om jeg får lov, general,
uten meg der for å holde ham rolig,
er min mann troende til episoder med ukontrollerbart sinne.
Du vil også dra.
Det kan hjelpe deg oppnå målet du ønsker.
Her er saken, Stahma,
du og mannen din er et par forræderske slanger.
Lar jeg begge gå,
vil dere forsvinne, og jeg får ikke det jeg vil.
Så det er best for alle om jeg legger ned noen grunnregler.
Datak, du drar til Defiance.
Du skal utføre oppdragene jeg gir deg.
Hver gang du nekter et oppdrag, feiler eller gjør meg misfornøyd,
vil jeg skjære en bit av din kones vakre kropp.
Og over tid
kan det bli til en stygg hurpe.
Så gjør som jeg sier.
Vet du hvor vi skal?
Så lenge kollektivet er langt bak oss, bryr jeg meg ikke.
Jeg vet det.
Jeg vet det, kjære.
Jeg er lei for at dine grusomme casti-besteforeldre ødela alt.
Jeg vil beskytte deg.
Hva skal du gjøre?
Jeg skal skaffe mat til barnebarnet mitt.
Hun kommer tilbake.
Det vil gå bra.
Hjelp henne opp.
Jeg fant disse i gruvene, sammen med min datters blod.
Du har ikke noe å uroe deg for.
Hun har det fint.
Hvor er hun?
Svar på noen spørsmål først.
Ta meg til henne.
Jeg setter pris på din tålmodighet i denne vanskelige tiden,
men jeg vet ikke hva du heter.
Eksua Tsuroz T'evgin.
Eksua er familien min,
Tsuroz er skipet mitt,
og du kan kalle meg T'evgin.
Har du et skip?
Jeg sa nettopp det.
Er det funksjonelt?
Du spør veldig nærgående spørsmål
til noen som nylig reddet livet ditt.
Jeg vet ikke om du bare reddet livet mitt.
Jeg vet at jeg våknet med et kutt i pannen.
Såret i hodet var fra der
søvnkapselen var festet til hjernen din.
Hele systemet mistet strøm
og dere ville begge ha dødd, hadde ikke jeg handlet.
For å få dere ut, måtte jeg kutte kontakten.
Så dumpet du oss i snøen og ville la oss dø.
Dere angrep oss.
Jeg ville drepe deg,
men min datter ba om nåde på dine vegne.
Apropos, dere tar meg til henne nå.
Vi har fortsatt noen flere spørsmål.
Hva skal dere med all gulanitten?
Har skipet deres lite kraft? Trenger drivstoff?
Da vi kom til jordens bane,
hadde skipet vårt lite drivstoff og trengte reparasjon.
Og hva skjer når skipet er funksjonelt igjen?
Andre kan ha overlevd, som meg og datteren min.
Vi vil reise i rommet og lete etter dem.
Bare dere to?
Ja.
Ok, her er saken.
Byen vår trenger gulanitt.
Jeg foreslår at vi deler, 50-50.
Våre gruver, deres utstyr.
Alle vinner.
Dette er mine betingelser!
Dere vil hente datteren min
ellers vil jeg bade i blodet til hver votaner og menneske
til raseriet mitt er renset bort.
Hvor er hun?
Er du ferdig?
Jeg skjøt datteren din.
Hun angrep meg først, så jeg hadde all rett til det.
Vi tok henne tilbake til byen for å få medisinsk hjelp.
Hun er stabil og hviler.
Jeg vil gi henne til deg
når vi to får en avtale om gulanitten.
Så hun er et gissel.
Et stygt ord.
- Det burde være deg. - Hva?
Fastlenket.
Du er den ekte plagen.
- Kan vi se den? - Det er ikke noe å se, småen.
Ordføreren kom til min fars avlukke og spurte om omec,
og så kom en utenfor NeedWant.
Hva? Har du sett en omec? Du kalte din far omec og fikk bank.
Ingenting her.
- Hvorfor passer hun døren? - Dra.
- Nå. - Ikke gjør henne sint.
Hun slipper en ark på deg.
Du er henne.
Fra boken.
Steinørkenens gudinne.
Den boken er søppel.
Shtako, det er henne.
Drepte du den ikke?
Omecen. Du dreper alt.
Du er en morder.
Gutter, det holder.
Ha det.
Du er en morder.
Hun er en hurpe.
Dere, hun lever.
Det er en omec her inne. Se.
- Hjelp meg opp. - Greit.
- Hva ser du? - Vet ikke. Det er mørkt.
Vent litt.
Hei, omec.
Kom hit, lille omec.
Stikk den.
Hun er vel fortsatt lenket fast?
Hva ser du?
Kom her, baby.
Kom igjen.
Kom dere bort derfra!
- La oss stikke. - Gå.
Nei.
Nei. Det går bra.
Hei. Kom igjen.
Omec.
Er det taktløst å si "jeg sa det"?
Jeg vet aldri reglene.
Oppdratt av ulver.
Du er ikke morsom.
Femti millioner Elvis-fans kan ikke ta feil.
Drep omecen!
Få ham ut herfra.
Kom igjen. Prøver du å starte et opprør?
Indogenen din var fornærmende.
Din omec-heks, plyndrer av de svake, djevel!
Drep omecen!
I det minste har barnet spist.
Jeg mistet appetitten.
Den lille gutten trenger at faren hans er sterk.
Familie er viktigere enn alt annet i denne verden, Alak.
- Du høres ut som mine foreldre. - Mener du de som drepte datteren min?
Kona di? Moren hans?
Nei. Jeg høres ikke ut som dem.
Du drepte disse folkene.
Hvordan er det annerledes?
Jeg dreper fremmede for å ta meg av familien min.
Foreldrene dine dreper familie for å ta vare på seg selv.
Jeg prøvde å forgifte mine tre barn.
Christie var bare et spedbarn.
Det kom opp, ja.
Jeg var syk.
Votan-klosteret Rafe sendte meg til
gjorde meg hard.
Men det lærte meg også
å se forbi mine egne behov.
Jeg måtte lide
så barna mine kunne være trygge.
Trygge fra deg.
- Ikke sant? - Ja.
Shigustak tilbød forsoning.
På castitansk måte.
Jeg tok den.
Jeg lot dem misbruke meg.
Og så fant min kjære, søte Quentin meg.
Tilga meg.
Han reddet livet mitt.
Fordi jeg innså at familien min,
barna mine, trengte en mor.
Jeg fokuserte på det.
Jeg ville ikke la noe stoppe meg, minst av alt dine foreldre.
Jeg er ikke moren din, Alak.
Jeg er Christies mor.
Du kan stole på meg.
Skulle gjerne tro deg.
Jeg vil aldri forråde deg.
Blodsporet kommer inn bak oss.
Hun gikk denne veien.
Må ha åpnet skuddsåret sitt da hun rømte.
Jeg liker ikke mengden blod jeg ser her.
Hvordan tror du jeg føler meg?
Vi må finne henne.
Kom igjen.
Herregud!
Trenger du en lege?
Hun trenger en lege!
Nei, det gjør hun ikke!
Den omecen drepte sønnen min!
Trekk unna henne.
Vær så snill.
Djevel!
Dette er vår nye verden.
Det blir ingen Skrekkinnhøsting.
Stopp!
Djevel!
Legg dere ned! Nå!
Alle sammen! Ned! Vis meg hendene deres!
Få det på bakken.
Bli nede.
T'evgin. Nei!
T'evgin, nei! Ikke bry deg om bokselgeren.
Ikke nå.
Pass på datteren din.
Se på henne.
Hva er det?
Kall det en brevåpner.
Jeg vil dø før jeg forlater deg med...
psykopaten.
McCawley-familien var kanskje mennesker,
men de var våre mennesker.
Rafe ble skutt ned som en hund.
Han fortjente bedre.
Og Christie.
Lag et våpen til meg.
Det er bedre at vi dør sammen, ikke sant?
Jeg begynner.
Pilar?
Nei.
Nei!
Pilar?
Luke!
Hei!
Hei, vær så snill. Hun...
Hun tok sønnen min! Hun...
Hun tok sønnen min. Hun bare tok ham.
Vær så snill, vi...
Indogenen!
- Nå! - Doktor!
Doktor! Vi har en situasjon!
Hei!
Hei. Vennen.
Du, se på meg.
Sånn ja. Fokuser på meg.
Sånn ja. Bli hos meg. Vi skal få deg gjennom dette.
Hei!
La tingene mine være.
Rolig, doktor.
Få det monsteret ut herfra.
Jeg ber deg ikke to ganger.
Greit.
Hun blør ut. Hun trenger hjelp.
Du misforstår.
Jeg trenger ikke den lille indogenens medisinske ekspertise.
Jeg trenger protoform.
Alle sammen ro ned.
Hva er protoform?
Indogenhud!
Indogenene er en fabrikkert rase skapt av mange grunner.
For ham er jeg bare et spann sparkel.
Hold deg unna!
Greit, ro ned.
For å redde min datters liv
trenger jeg en hudstripe, 15 cm lang og åtte cm bred.
Jeg kan love dere at indogenen vil leges helt.
Kom dere ut av veien.
Om datteren min dør, dør byen deres med henne.
Ingen gulanitt. Ingenting.
- Nolan, hold henne fast. - Hva?
Nei!
- Spirrevipp. - Jeg har henne.
Greit. Kom igjen.
Greit.
- Jeg har et bedøvende middel. - Ikke snakk om!
- Beklager, doktor. Det er nødvendig. - Hjelp meg.
Er 20 ml nok?
Faen ta deg!
Dette går mye raskere om du ikke kjemper imot.
Hvordan har hun det?
Sint.
Og neddopet.
Protoform er uendelig omskiftelig.
Det har mange bruksområder som hjelper omec-fysiologi.
Å drepe...
den castitanergutten var dumt.
Jeg ble provosert.
Vi er sårbare.
Til skipet vårt er reparert...
kan vi ikke risikere at byen vender seg imot oss.
Jeg er ikke redd for dem.
Det burde du være.
Det er mange hundre av dem, og bare to av oss.
Om vi dør,
betyr det utslettelsen av hele vår rase.
Når skipet får strøm og familien vår våkner,
skal vi overvinne disse folkene.
Jeg sverger at den dagen
skal all gjeld betales.
Skyssen deres er her.
Dere hjalp meg redde min datter.
Jeg erkjenner det.
Sånn gjør vi det.
Jeg godtar også forslaget ditt om å dele gulanitten.
Kom til gruven i morgen, så diskuterer vi detaljene.
Takk, T'evgin.
Kom inn igjen.
Måtte Rayetso...
velsigne min hånd og gi meg syn og klarhet.
- Enden av gata. - Jeg har ham. Gå rundt.
Favi Ksaruko...
Du er sint.
Sønnen min er død.
Du, faren din og ordføreren
kjempet for å redde livet til djevelen som drepte ham.
Det blir ingen rettferdighet før hun også er død.
Jeg kondolerer,
men Monguno provoserte henne.
Hun var redd og reagerte.
At du dreper henne eller noen andre, vil bare gjøre ting verre.
Yengi Ksaruko,
du setter hele byen i fare!
Kast ned våpenet ditt der jeg ser det, ellers vil jeg skyte deg!
Kast våpenet, favi Ksaruko.
Du er ingen morder.
Du vet ikke hva som skjer.
Hva drap gjør med deg.
Du skal slippe det.
Du trengte ikke å drepe ham.
Han skjøt mot oss.
- Han skulle overgi seg. - Skulle han?
- Vet du det? - Ja.
Om du tar feil?
Da ville han skutt deg midt mellom øynene dine.
Ingen tvang ham til å ta et våpen og skyte mot uskyldige folk.
Uskyldige?
Ja visst.
Lykke til.
Godt gjort.
Godt gjort, Stahma.
Du hadde rett.
Dere er mer formidable sammen enn hver for dere.
Du får ønsket ditt.
Du vil reise til Defiance med Datak.
Dere skal spionere som et lag.
Dere venter nok en hake.
Vel... Bebe.
Alak.
Stahma, sitt med meg.
Vi skal jobbe med dekkhistorien deres.
Verden går sin gale gang
Stille sang
La oss synge om pene hester
Som lever fritt
Og rir høyt
Sammen, du og jeg
Tre, to, én.